![](http://www.jegkorongblog.hu/wp-content/themes/jegkorongblog_2.2.6/asset/jkb_fejlec.png)
![](http://www.jegkorongblog.hu/wp-content/themes/jegkorongblog_2.2.6/asset/pakk.png)
5/30 Montreal Canadiens
22 éve nyert utoljára kanadai csapat bajnoki címet, éppen a Montreal révén. Papíron most is a Canadiens áll hozzá a legközelebb, amit bizonyít az elmúlt három évben elért két csoportgyőzelem és egy konferenciadöntő. De ez nagyon kevés ott, ahol a jégkorong vallás, a Stanley Kupa-győzelem pedig a mennybe menetel.
Idén is elindítjuk 30 napos sorozatunkat, amelyben az NHL egy-egy csapatát tesszük alapos vizsgálat tárgyává. Bemutatjuk a változásokat és hogy mire számíthatunk a 2015/16-os szezonban.
Egy kapus, aki mindet visz, egy közepestől jobb csatársor és egy bohóc, aki köré védelmet akarnak építeni, röviden így lehet jellemezni a Montreal csapatát. A Habs legnagyobb ékköve Carey Price, aki azonban egymaga kevés ahhoz, hogy sikerre vezesse a kanadai gárdát. Hiába söpört be idén minden egyéni címet és hiába lett minden kategóriában első, nem kap olyan támogatás a csatároktól és a védőktől, hogy végső esélyesként számolnának velük a rájátszás kezdetekor. Sokatmondó adat, hogy az elmúlt három esztendőben csak öt csapat gyűjtött több pontot az alapszakaszban és csak három nyert több playoffpárharcot, mint a Montreal. Gyakorlatilag egyedül rajta múlik a csapat sikere és ezt hűen tükrözi a többi statisztika is.
A Montreal kapta a legkevesebb gólt az alapszakaszban összességében és az öt az öt elleni játékban, emberhátrányban pedig az előkelő hetedik helyen végzett a csapat. Mindezt úgy, hogy a kapott lövések tekintetében 21. lett a Montreal, és egy kivételével csak olyan csapat van mögötte, amely bejutott a playoffba. Mindez két dolgot jelent. Először is amit már leírtunk, hogy Price vállán nyugszik minden, a siker és a bukás egyaránt, másodszor pedig azt, hogy a liga legtúlértékeltebb játékosa köré épített védelem egyáltalán nem hatékony, ha ennyiszer hagyják kapura lőni az ellenfelet.
Igen, PK. Subbanról beszélünk, aki tavaly egy borzasztó és abszolút kudarcnak minősíthető playoff után kisírta magának a nyolc szezonra szóló évi kilencmilliós szerződést, és persze messze elmaradt a jótól teljesítményben. A 26 éves bekk minden jelentősebb mutatóban (gól, gólpassz, pont, +/-, győztes gól) egyéni csúcsot ért el, ami után jelölték a legjobb védőnek járó Norris-trófeára is. Ám visszatérő téma az utóbbi években, hogy a díjat sokszor nem annak adták, aki kimagasló védőmunkát tett le a jégre, hanem annak, aki szimplán a legtöbb pontot termelte. Subban helyett így a védekezés Andrej Markovra és Tom Gilbert maradt jóval inkább.
A tíz évvel idősebb orosz sokkal hasznosabb tagja volt a csapatnak, hiszen 50 pontot tett a közösbe és top 10-ben végzett a blokkolások terén, míg utóbbi 15. lett a listán és úgy is bőven Subban előtt végzett, hogy kevesebb mint tíz meccset játszott a szezonban. Aligha fog segíteni a játéknak ebben a szegmensében az a Jeff Petry, akit a cserestop idején szerzett meg Marc Bergevin menedzser és akivel hosszabbított is. Petry hatéves 33 millió dollárt érő papírost szignózott, amivel ugyanúgy túl lett fizetve, mint az első soros csapattársa. A harmadik párban Nathan Beaulieu és Alekszej Jemelin kap majd helyet, akiknek szintén javulniuk kell a védekezésben. A hat bekk után az első számú tartalék Greg Pateryn, vagy Jarred Tinordi lehet. A 20 éves Paterynhez nagy reményeket fűznek, hiszen igazi stay-at-home típusú védő, aki megfelelő fizikai és testi adottságokkal rendelkezik ahhoz, hogy csökkentse a Price kapujára zúduló lövések számát.
Folytassuk a csatárokkal, de a védekezésnél maradva. Nemcsak a montreali közönséget de valójában az egész ligát meglepte azzal Bergevin, hogy elcserélte a kőkemény enforcert, a közönség kedvencét, az NHL egyik legjobban védekező csatárát, Brandan Prustot a vancouveri Zach Kassianra. Az okokat a menedzser nem magyarázta, de valószínűleg Prust kora és fizetése lehetett a háttérben, illetve az, hogy Kassian tudása alapján a második és a harmadik sorban is helyet kaphat. Alapjában véve Pruston kívül nagy változás nem volt a rosterben, Kassian mellett egy új arc és egy újonc lesz a keretben. Az új szerzemény a támadósorban az az Alekszandr Szjomin, akit kivásárolt a szerződéséből a Carolina, a Montrealnak pedig így csak 1,1 millióba került. Ennyi pénzért egy ilyen minőségű játékos szó szerint ajándék, mert a képességeit senki nem vonja kétségbe. Kérdés, hogy beválik-e, mert ha a válasz igen, akkor a nyár egyik legnagyobb igazolása lehet, ha pedig nem, akkor az egyéves szerződés nem lesz nagy hatással a csapat jövőjére. Az újonc az a Jacob De La Rose, akit februárban felhívtak a farmból és olyan kiválóan játszott, hogy már nem is engedték vissza, állandó szerepet harcolt ki magának. A svéd a two-way szélsővel Therrien maximálisan elégedett volt, nem félt használni a meccs végi rázós szituációkban és a playoffban sem.
A csatársor tehát apróbb módosításokkal adott a kérdés, hogy ki fog gólt lőni Max Pacioretty mellett, illetve emberelőnyben. MaxPac 37 góljával messze a legeredményesebb Canadiens-játékos lett, két ember van, akitől előrelépést várnak a szurkolók, mégpedig a Brendan Gallagher, Alex Galchenyuk párostól. El kell azonban árulni, hogy Therrien keze is vastagon benne van abban, hogy a két játékos elmaradt a várakozástól. Galchenyukot visszatette a második sorba és majdnem a teljes szezon során ott játszatta, ráadásként kirakta a bal oldalra, miközben center. Mindössze egy hónapig, december 9. és január 10. között játszott együtt a Pacioretty, Galchenyuk, Gallagher sor, mégpedig nem is akárhogyan. 12 meccsen MaxPac 6 gólt ütött és 13 pontot szerzett, Galchenyuk és Gallagher 4-4 gólt szerzett és előbbi 9, utóbbi 7 pontot gyűjtött. A három játékos emberelőnyben sem játszhatott együtt, aminek az lett az eredményes, hogy a Habs csak a 22. helyen végzett ebben a mutatóban.
Mindent figyelembe véve az látható, hogy gyakorlatilag Price tartja versenyben a Montrealt. Csak Pacioretty tudott hozzá felnőni, pedig ez elvárás lenne a csapat többi tagjával szemben is. A potenciál meg is van a játékosokban, de Therrien ragaszkodott az elveihez, ami hosszú távon kudarchoz vezetett. Ha enged belőle és jól használja ki a fiatalok tehetségét, akkor sokra viheti a csapat, ha nem akkor Price és MaxPack egyedül marad és összességében megint kevés lesz.
További cikkek
- 32/32 - Anaheim Ducks
- Mutatunk 9 új ütős kapusmaszkot az NHL-ből
- Marc Staal visszavonult
- Dominik Kubalik is elhagyta az NHL-t
- Torey Krug a teljes NHL-szezont kihagyja
- Jagr utolsó NHL-gólját Gaudreau passzából lőtte
- Leon Draisaitl lesz az NHL legjobban fizetett játékosa
- Emlékhellyé változott a Saddledome
- Filip Zadina elhagyta az NHL-t